Podklady pro prezentaci kandidátů na funkci děkana FF.
Teze volebního programu.  26. října 2005
doc. PhDr. Zdeněk Pechal, CSc.

Děkan fakulty přebírá zodpovědnost za kvalitu výuky, vědecko-výzkumnou koncepci fakulty, za rovnocenné postavení  fakulty v rámci UP, za důstojné místo  fakulty v rámci národního vysokého školství  a za její dobré jméno doma v zahraničí.  Děkan fakulty musí vytvořit předpoklady pro  vysokou odbornou úroveň studia a v akademické obci vytvořit tvůrčí pracovní atmosféru se vzdělanými, samostatně a svobodně myslícími absolventy.  Předpokladem rozvoje fakulty je ekonomická stabilita.

Rozvoj fakulty chci  založit na následujících prioritách:

Studenti:
Vytvářet podmínky pro studijní pobyty v zahraničí. 
Získat adekvátní formou studentský názor na kvalitu výuky na FF. Zcela jasně deklarovat, že tato zpětná informační vazba bude odpovědně využita  ke zlepšení kvality studia.
Dvě třetiny stipendijního fondu využít systémově na prospěchová stipendia.
Za reálné pokládám zvýšenou podporu dílčích tvůrčích aktivit studentů.
studentské vědecké a umělecké projekty
ocenění studentských uměleckých úspěchů
ocenění významných studentských aktivit, které významným způsobem prosadí FF v republikovém rámci
Poplatky spojené se studiem: pokládám za správné  diferencovat mezi studenty s  dlouhodobě špatným přístupem ke studiu a studenty, již se do problémů dostali ne vlastní vinou.

Nastupující akademická generace:
Orientace doktorandských aktivit na Fond rozvoje vysokých škol a získání tvůrčích studentských stipendií.
Systematická a jasně vymezená  podpora kvalifikačního růstu nastupující akademické generace.
věk do 30 let – systém vnitřních grantů, 2 oblasti 
do 20 000  na dílčí akci související s kontrolovatelným  výstupem – publikací se stanoviskem  kolegia  oborů - konkurenční prostředí  - zapojení do Grantu Rozvoje VŠ
50 000 koncentrace na vyšší částky s kontrolovatelným  výstupem – recenzovaná monografie.  Částku 50 000 – získá na  tomto základě: prokáže, že se o grant ucházel v grantových agenturách mimo UP, zařazení do edičního plánu FF, publikace,  souhlasné stanovisko kolegia oborů,  kniha je přijata k tisku, je asistentem FF – buď jako cílová odměna, nebo peníze spojené s realizací projektu.
Stejná  cílová  odměna pro  docenta, který se bude habilitovat  do 35 let věku, profesora do 45 let věku. Vyplacené finance se fakultě vrátí ve formě rozpočtové položky "nespecifikovaný výzkum".

Věda a výzkum: 
Orientace na aktivní politiku v konkurzním řízení. – hledání lidí do konkurzů, oslovení těchto lidí – význam osobností – jak financovat - prostřednictvím České konference rektorů rozšířit rozvojové programy o podporu kariérního rozběhu vysoce nadaných mladých odborníků.
Prosazovat koordinovanou vědecko-výzkumnou orientaci fakulty – vymezit oblasti výzkumu a možnost zapojení pracovišť, která se dosud na výzkumu nepodílí, nebo podílí jen okrajově
Vytvořit střednědobý výhled grantového zaměření fakulty – mít dlouhodobě připravené granty
Podpořit přípravu projektů a zlepšit  grantovou  úspěšnost FF – poradní skupina 3-4 lidí, nimiž bude příslušný proděkan konzultovat možnosti, koncepci projektů – tito lidé by měli mít za tuto činnost osobní příplatek, měli by mít podíl na grantovém výsledku
Finanční ocenění pro grantové projekty, které neuspěly, ale které splňují hledisko kvality
Referentka pro vědu a výzkum by měla výrazně z formální stránky napomáhat při zpracování projektů
lidé, kteří jsou součástí grantových komisí – rovněž zvýhodnění
Podpořit zapojení do mezinárodních forem výzkumu.
Zvýraznit roli profesorů a docentů při výzkumné koncepci pracovišť.

Zahraniční styky:
Zvýšit procento studentů vyjíždějících do zahraničí, rozšířit dnešní spektrum zahraničních aktivit – zmapovat   dosavadní aktivity a tam, kde tyto smlouvy chybí, najít cesty, jak tuto situaci změnit.
Nalezení grantových zdrojů pro výuku zahraničních odborníků na FF.
Grantově prosadit  "joint degree corses" jako odrazový můstek pro rovnocenné zapojení FF do mezinárodního vzdělávacího systému,  za prioritní pokládám využití nabízených zahraničních zdrojů.
-	využít krátkodobých sokratovských pobytů zahraničních odborníků,  v rámci „joint degree corses“ zaplatit zahraniční odborníky u nás z grantových zdrojů. Vytvořit koncepci  dlouhodobé spolupráce se zahraničními pracovišti – otázka zahraničních partnerských pracovišť
-	ucházet se o granty EU
Vytvořit  systém  nabídky výuky v cizím jazyce pro zahraniční studenty.

Mzdy a finance: 
 Průhledné a veřejně kontrolovatelné finance
Vypracovat metodiku pro přidělení finanční částky, se kterou bude moci pracoviště samostatně hospodařit.
Viz podrobné vysvětlení v dodatcích.

Studijní programy: 
Zvýraznit poradní roli  kolegia oborů při koordinaci a tvorbě studijních plánů
Podpora  akreditace nových  oborů. Podmínkou nového oboru musí být jasná personální a finanční rozvaha. Nový obor nesmí rozmělňovat dosavadní mzdový fond.
Koordinace  výuky  v rámci studijních programů – návrat k velkým společným přednáškám pro daný studijní program. 
Podpora rozvoje placených forem celoživotního vzdělání.
Propojit aktivity  Střediska distančního vzdělávání s filologickými obory a placenými formami studia. Zde mám na mysli enormní zájem o kombinovanou formu filologického studia, která by mohla být pro filologii  významným zdrojem financí a finanční zabezpečení filologických oborů.  
Podpora rozvoje studijních oborů směrem k zahraničí - podpora mezinárodně uznávaných diplomů
Účast zahraničních odborníků ve výuce 

Umělecké centrum:
Najít  nové akreditační možnosti uměleckých oborů. 
Využít veškerých  manažerských  možností pro financování objektu . Manažerský záměr Uměleckého centra musí jasně definovat šíři potenciálu Uměleckého centra a způsob využití  nabízejících se možností. 
Manažer – ne styčný důstojník - ale iniciátor pohybu, ne sběratel impulsů, ale zdroj impulsů – reklamní nabídka  - dát okolním světu vědět, že tyto prostory existují – domácí komerční sféra  a reprezentace firem, zahraniční nabídka – Evropa, Amerika - spojení reprezentativní budovy s promyšlenými zahraničními kurzy 

Vztah k UP
Rozkvět Filozofické fakulty bude přispíval k rozvoji UP a rozvoj UP by se neměl dít  na úkor Filozofické fakulty. 
Chtěl bych, aby slovo Filozofické fakulty mělo patřičnou váhu a aby odpovídalo váze počtu čtyřem tisícům studentů. Dlouhodobě investičně odsunovaná generální oprava budovy Křížkovského 10 by měla být realizována v plánovaném čase.

Vedení fakulty:
V kolegiu děkana by měli zasedat lidé, kteří jsou součástí jiných vysokoškolských grémií  - tuzemských a mezinárodních odborných sborů, grantových agentur, akreditačních komisí, Rady VŠ odborných  a jiných institucí, jejichž činnost je pro FF rozhodující. Posílit roli kolegia oborů.
Vědeckou radu pokládám za  reprezentativní vědecký vzorek jednotlivých  oborů Filozofické fakulty. 
Akademický senát: jakékoliv zásadní rozhodnutí musí vedení fakulty konzultovat s akademickým senátem a najít jeho většinovou podporu. Zachovat dosavadní korektní vztahy s Akademickým senátem. 
Místo proděkana pro  vědu a výzkum musí být obsazeno člověkem, který má vědeckou autoritu a zároveň umí hájit závěry vědecké rady FF na vědecké radě UP a je schopen  vytvářet vědecko-výzkumnou a grantovou koncepci fakulty.
Zahraniční záležitosti: proděkan by měl vytvářet koncepci zahraniční orientace FF, vytvářet podmínky pro  styk se zahraničními pracovišti, orientovat se v nabídce zahraničních grantů a být v této oblasti poradcem. Zároveň by měl stát u zrodu mezinárodních aktivit studijních  programů a měl by zajistit  stabilní nabídku našich kurzů do zahraničí. 
Proděkan pro studijní záležitosti   by měl mít stálý kontakt se studenty, vytvářet s kolegii oborů koncepci studijních programů a jejich nových akreditací, starat se o celkovou organizaci studia, jeho chod  a  kvalitu. 
Proděkan pro organizaci a rozvoj by měl zajistit, aby veškeré zdroje, jež má fakulta k dispozici, přinášely fakultě prospěch a byly dobrým materiálním základem  pro vědecká a výuková pracoviště. Měl by vytvářet legislativní rámec  FF, organizační zázemí pro běžný chod pracovišť, zprostředkovávat styk fakulty s veřejností a prostřednictvím informací pak  tvořit obraz fakulty navenek.  Na organizaci studia by se měl podílet starostí o  elektronickou evidenci studia. 

Aula FF UP 26. října 2005

Milé  kolegyně, vážení kolegové, vážená akademická obci, 

nechtěl bych, aby od mého vystoupení bylo očekáváno  plané  soupeření o tříletou zodpovědnost za veškeré dění na Filozofické fakultě. Svým vystoupením vás chci přesvědčit, že jeho smysl  je jiný. Chci využít této příležitosti, abych se z pozice téměř desetiletého působení ve vedení fakulty pokusil vyjádřit svůj názor na hlavní problémy, které postupně na fakultě vykrystalizovaly a o nichž se domnívám, že by měly být děkanem fakulty prvořadě řešeny. A co bych si  přál nejvíc,  aby o  těchto problémech začala uvažovat akademická obec a senát fakulty. 
Kandidáti na rektora se vzácně shodli na tom, že je třeba zlepšit mediální obraz univerzity směrem navenek.  Dodám k tomu, že mám pocit, že je třeba zlepšit nejen obraz fakulty navenek, ale že je rovněž tak třeba zdůvěryhodnit obraz vedení fakulty před jeho akademickou obcí. Co mám na mysli. Všichni víme, jaké zprávy šly tiskem o filozofické fakultě za poslední rok. Jsem přesvědčen, že není možné  zpochybnit slova  pana tajemníka  o tom, že lze jen stěží nést zodpovědnost za manipulaci s účty, když k úpravám účtů docházelo po podpisech všech odpovědných pracovníků. Děkan fakulty přijal opatření k tomu, aby k podobným situacím v budoucnu nemohlo dojít. Co však vzbuzuje pochybnosti, to je fakt, že nikde v hospodaření fakulty nechyběla objemově zdaleka ne nezanedbatelná částka. Mám na mysli především to, že nevzbuzovalo podezření, že některé položky objemově vybočovaly z porovnatelných finančních objemů v rovině celé univerzity. Ale ani zde není fér dělat zpětně chytrého. Ale přesto se domnívám, tak jako univerzitní  akademický senát, že opatření, která byla učiněna, neodpovídají vážnosti situace. Univerzitní  senát má ale zřejmě na mysli poněkud jiná opatření než mám na mysli já. Především se mi nelíbí, že jsme stále ve vleku událostí. Nedělala mi dobře slova pana tajemníka, jehož ústy filozofická fakulta děkuje jiným, za to, že nám byly otevřeny oči. Já jsem členem vedení téměř 10 let a už nechci, aby mi byly otevírány oči zvenku. Myslím, že nastal čas, abychom otevřeli oči sami a začali vidět sami. Filozofická fakulta má rozpočet vyšší než 100 mil. korun. Jde o obrovské peníze a v tomto obrovském finančním objemu jsme učinili krok – přijali jsme navíc dvě účetní -  krok,  který definitivně vyloučí chybu v účetnictví na konci finančního systému. Věřím, že přes účty nemůže uniknout ani myš. Naší starostí by ale měla být nejen formální správnost účetního dokladu, ale především účelnost a hospodárnost platby samotné. Obávám se, že i kdybychom přijali deset nových účetních, tak nám to v tomto smyslu nepomůže.Vysvětlím, o co mi jde. Celá věc mě napadla, když došlo k nepříjemnostem kolem hlídací služby a dodnes nevyjasněné ztrátě peněz během svátečních dnů a dnů pracovního volna. Vedení fakulty se sešlo se zástupci hlídací služby kolem kulatého stolu, aby byly věci vysvětleny.  Majitelé firmy zastávali názor, že nemohou mít oči všude. Náš argument by měl být asi takový, že jestliže jsou věci neuhlídatelné podle bezpečnostní služby samotné, tak by se mohlo začít uvažovat o  jiné formě střežení objektů. A když jsem se vrátil po jednání do pracovny a rozhlédl se kolem sebe, tak mě napadlo, že tam vlastně není kromě počítače a magnetofonu co vzít. Nákladně vybavené posluchárny, kde je koncentrováno drahé vybavení  by bylo možné  zajistit jinak a domnívám se, že s  menšími náklady.  Z tohoto příkladu bych učinil následující závěr: Porovnáním částek určeným  na určitou službu a výsledným efektem, bychom měli předejít možným kuriózním situacím, kdy bychom mohli zjistit, že  za hlídání zaplatíme více, než by nám  mohlo být potenciální ukradeno. Jsem přesvědčen, že z objemů plateb za několik uplynulých let je možné vyčíst platby firmám, které vybočují svým objemem z plateb ostatních. Děkan fakulty by měl přijat takové opatření, aby spolupráce s těmito firmami byla pod veřejnou kontrolou jak senátu tak děkana fakulty. Bylo by rovněž záhodno, aby do informačního systému SAP měli kromě děkana a tajemníka fakulty přístup k informacím tohoto charakteru i další pověření lidé. Všichni známe ty úsměvné situace, kdy je třemi mladíky smetáno listí z nádvoří za vtipných  poznámek kolemjdoucích. Proti tomu samozřejmě nic nemám, ale mám povinnost se jako akademický funkcionář zajímat o to, kolik za tyto úsměvné situace ročně zaplatíme. Zde tedy tento závěr: děkan by se měl zaměřit na největší finanční objemy plateb na fakultě a prověřovat jejich účelnost a hospodárnost – to znamená – neměli bychom platit za nákup přístrojů a zařízení více, než je na trhu obvyklé.  Senát by měl vyžadovat o platbách takového charakteru  informace od tajemníka fakulty, který zdůvodňuje nakládání s rozpočtem. Věřím, že předkládané rozpočtové tabulky by potom začaly mít jinou vypovídací hodnotu. 
 Další opatření, které navrhuji je, aby všichni vedoucí pracovníci FF podepsali prohlášení, že ani oni, ani jejich rodinní příslušníci nejsou součástí firem či společností, se kterými naše fakulta udržuje platební styk a že nikdo z vedení fakulty není v soukromém platebním kontaktu s firmami, které poskytují služby filozofické fakultě.  Myslím, že by děkan měl dbát i na potenciální střet zájmů.
	Jiným problémem je  průhlednost financování kateder a organizačních jednotek FF. Jistě se shodneme na tom, že přiblížení financí katedrám je všeobecně prospěšné a nutné. Toto vedení v tom jistý kus práce učinilo. Na tomto shromáždění by ale měla padnout otázka, co dál. To snad nechám na diskusi a několika větami se vrátím k současnému stavu. Stará myšlenka o provázání financí s výkonem kateder je dobrá a plně ji podporuji. Ale musí být vypracována správná metodika určení výkonu pracovišť. Vedení fakulty a senát by měli požadovat nejen výslednou tabulku, ale i přiloženou  metodiku výpočtu a podkladová čísla s uvedením zdroje. Každé pracoviště by mělo mít jasnou kontrolu nad tím, že všechna plus jsou jí započítána. Toto by mělo býti věcí veřejnou.  Stejné analýze by měla být podrobena všechna pracoviště FF.  Tedy i Středisko distančního vzdělávání, na kterém došlo k největšímu procentuálnímu nárůstu pracovních sil za poslední tři roky na ff, a to zhruba o 160%. V roce 2002 tam podle seznamu přednášek byli  lidé 3, dnes podle seznamu přednášek lidí 5.  Ve skutečnosti 8. Jistě je tady vedoucí Střediska a může uvést mnoho důvodů pro toto přijímání nových administrativních pracovníků. Za hlavní je možné pokládat zvyšování počtu studentů v kombinovaném studiu. Ovšem toto zvyšování je možné pozorovat i na katedrách. Na některých katedrách se zvýšil počet studentů dvojnásobně, ale personální stav na katedrách se přitom nezměnil.  Ale ani toto není ten pravý důvod, proč o Středisku hovořím. Při přijímání nových administrativních pracovníků bylo vždy zdůrazněno, že zisk střediska je tak velký,  že se tato nová administrace snadno zaplatí. A proti tomuto lze jen stěží něco namítat. Právě tento zisk mě zajímá a není mi tak zcela jasný. Uvažujme společně. Středisko vzniklo za situace, kdy kombinovaná forma studia vyžadovala zvláštní péči,  odlišnou  od péče o studium  prezenční.  Např. Katedra psychologie má akreditovaný studijní obor  v kombinovaném  studiu a potřebuje někoho, kdo se o toto studium organizačně stará. Kdo vybírá poplatky, předává literaturu, stará se o sepisování smluv  atd. Těmito administrativními činnostmi byl pověřen pracovník střediska a za tyto činnosti je pracovník Střediska placen nikoliv z peněz Střediska, ale z hlavního veřejného rozpočtu FF.  Jinými slovy: Katedra má akreditovaný kombinovaný studijní program a předala organizační starost o tento obor pracovníkovi Střediska.  Zisk, podle mého soudu,  patří katedře, protože je na katedře  vytvářen, a z tohoto zisku je kompenzován plat zaměstnance Střediska. Tedy: jestliže katedra předala organizační starost o studium, které odborně a akreditačně zabezpečuje, pak by to nemělo automaticky znamenat, že se vzdává ve prospěch organizátorů svého zisku. Druhou činností střediska jsou nejrůznější kurzy kateder, kurzy celoživotního vzdělávání včetně mnohokrát diskutované  češtiny pro cizince. Zisk opět vzniká na katedře, která odborně zajišťuje výuku a měl by být součástí jejího výkonu, s tím, že katedra pověří organizací kurzu pracovníka střediska placeného z veřejného rozpočtu. Za třetí jde o samostatné aktivity Střediska – jako jsou školení, instruktáže, samostatné akce střediska, které rovněž vytvářejí zisk, tento zisk středisku patří, ale tento výkon by neměl být směšován s výkonem předchozích dvou typů činností.  Tímto rozkladem nesměřuji ke snížení důležitosti  střediska, ale ke zprůhlednění financí na FF. Katedry by si měly začít hlídat své výkony, tím se stanou z virtuálních peněz peníze konkrétní a konkrétní peníze lze velmi účinně veřejně kontrolovat. A o veřejnou kontrolu nad finančními  toky na univerzitě a filozofické fakultě také by nám všem mělo jít především. Na fakultě by mělo být jasné, na základě kterého výkonu vzniká zisk fakulty. Teprve na základě tohoto rozboru je možné přiblížit peníze ke katedrám. Metodika by si měla velmi pozorně všímat, kde zisk fakulty ve skutečnosti vzniká. 
K rozvoji studijních programů. Hlavním finačním problémem Filozofické fakulty v Olomouci je  množství oborů, jež vyžadují jistý nezbytný počet odborníků, a tato odbornost je jen velmi stěží využitelná jinými obory. V této souvislosti si vážím iniciativy mladých pracovníků katedry historie, kteří se pokoušejí  akreditovat obor Starší dějiny s využitím uměnovědných oborů, tedy napříč odborným potenciálem Filozofické fakulty. Oborový rozvoj fakulty s využitím odbornosti napříč studijními obory bych osobně maximálně finančně podporoval. Rovněž rozumím snahám katedry germanistiky, kde s využitím nevelkých finančních prostředků vznikají obory, které mohou být obory vědecky prestižními. Zde bych ale předpokládal, že finanční prostředky se fakultě vrátí grantovou cestou. Čemu však od samého počátku nerozumím, je obor Aplikovaná ekonomická studia. Samozřejmě chápu základní ideu. Rozšířit studijní nabídku pro studenty UP o ekonomický dvouobor, o dvouobor, který na univerzitách chybí, a to spojením klasických filologických studií a ekonomie. Tento úmysl má podporu UP. Je třeba však dodat, že tato akreditace bude stát nemalé finanční  prostředky. Modelová studie počítá v prvním roce s investicí ze strany FF ve výši 2 mil. Kč. Ve druhém roce se ztrátou asi čtvrt milionu a ve třetím roce se ziskem 1,3 mil. Ale i tato rozvaha má háček. Je totiž vázána na 200 nových studentů FF. Rozumějme tomu správně: aby byla ztráta pouze 2 mil Kč.v prvním roce studia, musela by FF získat touto kombinací jiných 200 studentů, než jsou v současné době na FF se současným stavem pracovníků.  To by znamenalo, že  namísto 800 studentů  v 1. ročníku prezenčního studia bude v 1. roč. studentů 1000. Že je to nereálné, to vědí všichni, a to nejen  proto, že nevidím posluchárny s takovou kapacitou, ale především proto, že nevidím tak velkou volnou kapacitu na oborech, se kterými by mohla být  ekonomie kombinována.  Jestliže tento nový obor nepřinese 200 nových studentů, bude to znamenat ztrátu, která bude násobkem modelových 2 mil. A přitom byl původní záměr iniciátorů  myšlenky nového ekonomického oboru spojen s předpokladem útlumu jednooborových aplikovaných filologických oborů. Tedy např. na  Angličtinu  se zaměřením na aplikovanou ekonomii se hlásí neuvěřitelných 650 uchazečů a anglistika se tak dostává na absolutní špičku zájmu o obory na FF. Tento obor měl být původně utlumen a nahrazen dvouoborovým ekonomickým studiem. Tomuto stylu uvažování prostě nerozumím. Naopak si myslím, že oborů, o které je takový zájem, bychom si měli velmi vážit a takovému studiu by měla být  věnována maximální finanční pozornost. Dovolím si ocitovat požadavky na přijímací zkoušku  uchazeče o studium na Filozofickou  fakultu v oboru Aplikovaná ekonomická studia: základní znalost středoškolské algebry s důrazem na řešení rovnic  a nerovnic a jejich soustav, aritmetickou a geometrickou posloupnost a užití logaritmů, potud citace z veřejné nabídky ff pro příští přijímací řízení. Moje otázka směřuje k tomu, zda by nebylo účelnější podpořit obor s maximálním a reálným počtem uchazečů, investovat do oboru s dlouhou tradicí a pomoci katedře novými pracovníky v oblastech, které doposud nebyly jejím hlavním odborným  zájmem a nacházet jejich účelné propojení s jinými obory. Této investici zkrátka nerozumím, ale vím jedno, tato částka nemůže filozofické fakultě nechybět. Jedině, že by se uvažovalo o tom, o čem se v kuloárech mluví nejméně od r. 98 – a to je rozdělení FF na dvě nebo vícero fakult. A to je téma, které by zde mělo být rovněž otevřeno. Protože jestliže jsou zde společné investice, pak by mělo být jasné, zda tyto investice budou mířit ke společné fakultě anebo se rozplynou v možném fakultním dělení. O dělení fakult také například hovořil v předvolební vystoupení budoucí  rektor prof. Dvořák. Jmenoval uměnovědné katedry.  Já se však domnívám, že pokud by k nějakému dělení skutečně došlo,  pak půjde jiným směrem.  Znovu opakuji, katedry by měly dbát na průhlednost vzniku zisku, hlídat si své výkony a  akreditace. Filologickým oborům by se mohlo snadno stát, že by se mohly ocitnout v hlubokém osamocení a trudomyslném  rozjímání o čistotě svých oborů. Domnívám se, že možnost dělení fakulty by se měla stát předmětem diskuse i na tomto shromáždění. Které katedry k sobě více patří naznačuje i dnes už hotový plán  budoucí dislokace FF.

Co se týče studentů. Pobavila mě jistá nadsázka na volebního plakátu do studentské komory senátu. Studentka se ptá, zda i ostatní nemají pocit, že je jim čepováno pod míru. Potud volná parafráze. Na posledním zasedání kolegia děkana bylo sděleno tajemníkem fakulty, že částka na stipendijním fondu se pohybuje ročně kolem 700-800 tisíc korun. Zda je to částka velká nebo malá při současném stavu studentů - teď ke čtyřem tisícům - nechám na vašem posouzení. Rovněž nechám na vás, abyste si sami odpověděli na otázku, zda máte dočepováno na správnou míru. Rozhodně by alespoň 2/3 těchto prostředků měly být využity systémově.
V systému vedení bych očekával, že v budoucím tříletém období se opět obnoví funkce kolegia děkana, které by nemělo být  tvořeno  více než dvacetičlenným týmem lidí jak je to v současnosti. Toto  grémium  nemá šanci se kompletně sejít ani jednou za tři roky v přepokládaném čtvrtročním cyklu.   Kolegium by mělo sestávat ze členů akreditačních komisí, grantových komisí, měli by tam mít každý měsíc možnost vyjádřit svůj názor na fakultu zástupci studentů a senátu. Systém uzavřených týdenních porad ztrácí zpětnou vazbu s děním na fakultě. Vedení fakulty by mělo být nejméně jednou za měsíc přímo konfrontováno s fakultní realitou tak,  aby mohl být  využit  potenciál různých názorů na chod věcí veřejných. Současný stav, kdy styk s fakultou probíhá především  systémem  týdenních zápisů z porad zasvěcených, nepokládám za dobrý. Kolikrát se důležitá informace ztrácí v množství zápisů. A navíc,  může se stát, že zápisy ne vždy vystihnou podstatu věci. 
A tak bych mohl pokračovat dál: v diskusi se by bylo záhodno se vyslovit ke grantům, k systému možné motivace mladých lidí na fakultě. Ale to je dál už otázka volebního programu, který bude zveřejněn.
Závěr mého vystoupení: reakcí na problémy na filozofické fakultě  by nemělo být pouhé dílčí a nesystémové přijetí dvou účetních navíc. Fakulta by se měla dostat z vleku dobře míněných rad zvenčí. Role děkana spočívá v tom, aby nastavil  vzájemně provázaný a průhledný systém správy věcí veřejných filozofické fakulty.  Jádrem systému musí být průhledné a veřejně kontrolovatelné financování. Některé kroky jsem se pokusil naznačit.  Mým přáním by bylo, aby se FF začala zajímat o věci veřejné. Ale i to je věcí systémovou. 
Jestliže se z virtuálních peněz za výkony kateder  stanou konkrétní účty a pokud vím, informační systém SAP to umožňuje, pak se katedry  začnou zajímat o to, kam budou své finance investovat a jak je s jejich financemi nakládáno. Všichni vedoucí pracovníci by měli vědět, že jejich rozhodování o věcech veřejných je pod veřejnou kontrolou.
Neměla by to však být jen proklamace. Děkan by měl tento systém nejen iniciovat, ale měl by svojí osobní invencí vytvářet základní zdroj jeho energie.

Doc. PhDr. ZDENĚK PECHAL, CSc. (*1957)

•	Zabezpečuje předměty: Ruská literatura XX. století, Úvod do studia literatury, Osobnosti ruské lit. XX. století, Analýza literárního textu, Moderní ruská literatura; 
•	Rozsah pracovního poměru: hlavní - plný - interní; 
•	Adresa zaměstnvavatele: FF UP Olomouc, Křížkovského 10, 771 80 Olomouc; 
•	Údaje o získaném vzdělání: FF UP Olomouc, 1982, na základě obhajoby práce Gogol a Dostojevskij udělen titul PhDr. 
•	Údaje o působení od ukončení VŠ: 1982 - 1986: interní aspirantura FF UP Olomouc, 1986 - 1997: odborný asistent na katedře slavistiky (rusistiky) FF UP Olomouc, od r. 1997 docent téže katedry; 
•	Získané tituly: interní aspirantura FF UP Olomouc, obhajoba na FF UK v Praze, na základě disertační práce Cesta M. Gorkého k románu udělena vědecká hodnost kandidáta věd o umění CSc. v oboru slovanských literatur, 1989. 
•	Habilitace: Na základě habilitační práce Hra v románu Vladimíra Nabokova byl v r. 1997 jmenován docentem v oboru ruská literatura. 
•	Nynější působení: katedra slavistiky FF UP. Přednáší jako docent ruské literatury – ruskou literaturu XX. stol., teorii literatury, vede semináře z ruské literatury. Externě působil na Fakultě technologické ve Zlíně, kde přednášel světovou literaturu a vedl semináře. Od r. 1997 je proděkanem FF UP v Olomouci, člen vědecké rady FF UP, člen literárněvědné společnosti, Česká asociace rusistů. Účastní se vědeckých konferencí, přednášel v Berlíně, Petrohradě, Lipsku, Lublinu a Opolí, Greifswaldu, Durhamu.  Publikuje v odborných časopisech i denním tisku. Redaktor vědecké ročenky Rossica Olomucensia. Člen řešitelského týmu výzkumného záměru Pluralita kultury a demokracie. Člen oborové rady FF UP a FF UK – slovanské literatury. 
Významnější publikace posledních let: Knižní monografie: 
•	Hra v románu Vladimira Nabokova. Olomouc 1999. 209 s. ISBN 80-7067-933-6.
Skripta: 
•	Malý terminologický slovník literárněvědných ekvivalentů. … kolektiv autorů. O. 1999. ISBN 80-244-0024-3.
•	Poetika epiki Andreja Platonova i žanr choždenija.  In: : Rossica Olomucensia XXXVII  (za r. 1998), Olomouc 1999. s. 17-24.  ISBN 80-7067-994-8.
•	Lolita a demiurg hry Vladimir Nabokov. In: Svět literatury. 1999. 18. s. 54-76.
•	… kolektiv autorů. Malý terminologický slovník literárněvědných ekvivalentů. Olomouc 1999, 59 s.
•	Parodija predpolagajemogo u A.S. Puškina. In: Litteraria Humanitas VII, A.S. Puškin v                      evropských kulturních souvislostech. Brno 2000. s. 103-106. ISBN 80-210-2300-7. 
•	Teatr marionetok vseobščej ustalosti materii. In: Rossica Euroslavica 2/98-99.  Praha 2000, s. 37-49. ISSN 1211-7234.
•	Cennosti v russkoj literature. Krasota, moral´, smech, svjatost´. In. Rossica Olomucensia                                    XXXVIII. Olomouc 2000. s. 15-26. ISBN 80-244-0116-9.
•	Dostojevského Dvojník a Kafkova Proměna (1. část). In. Rossica Olomucensia XXXIX.                 Olomouc 2001. s. 157-168. ISBN 80-244-0325-0.
•	Nabokovův zapomenutý  hráč Timofej Pnin. (rec. Nabokov, V.: Pnin. Paseka 2001). In. Aluze, 2, 2001. s. 115-118. ISSN 1212-5547.
•	Kontexty podvojné osnovy Nabokovovy povídky Jaro ve Fialtě. In: Host, 6, 2002. s. 60-65. ISSN 1211-9938.
•	Realizm i dejstvitel´nost´. In: Rossica Olomucensia XL. Olomouc 2002. s.103-110. ISBN 80-244-0538-5.
•	Dostojevského Dvojník a Kafkova Proměna. In: Rossica Olomucensia XLI. Olomouc 2003 s.91-102. ISBN 80-244-0694-2.
•	Roman Vladimira Nabokova: Prijem prosvečivanija kak element kompozicionnyj i stilevoj. Uiversitas Comenia. Philologica. LVII. UK Bratislava. s. 283-290. ISBN 80-223-1808-6.
•	Kotil Letajev Andreje Bělého jako polyfonie metamorfózy. Litteraria Humanitas. Moderna, avantgarda, posmoderna. MU Brno. 2003. s. 201-208.
•	Fenomen emigranta v romane Vladimira Nabokova i prijem prosvečivanija mira "rodnogo doma" i mira "čužbiny". Russkoje zarubež´je - duchovnyj i kul´turnyj fenomen. Moskva. 2003. s. 99-107.
•	Dvojnik F.M. Dostojevskogo. Olomoucko-grackije slavističeskije čtenija.  Olomouc 2004. s. 53-68.
•	Polyfonní kontext Kotika Letajeva jako problém interpretační. Stříbrný věk ruské literatury. Praha 2004. s. 89-97.
•	Повесть Котик Летаев как полифония метаморфозы.  In: Поэтики Белого. Katowice 2005. s. 199 – 214. ISBN 83-7164-444-2.
•	Художественный образ города в русской литературе. In: Rossica Olomucensia XLII. Olomouc 2004. s. 27 – 36. ISBN 80-244-0830-9. 
•	Realita Nabokovovy povídky. In: Tvar 2/12/04/20. s. 22/23.
•	
Anotace prací, děl a projektů: 
•	Hra v románu Vladimira Nabokova. Olomouc 1999. 209 s. ISBN 80-7067-933-6. /Studia a knížka o V. Nabokovovi podává ucelený výklad románového umění tohoto rusko-amerického spisovatele. Zabývá se především fenomény dětství, dospělosti, vyhnanství, iluze, návratu, obrany, hry. Práce podává výklad Nabokovovy metafory a obraznosti.

Z ohlasů děl a publikací:

•	Zločevskaja, A.V.: Chudožestvennyj mir V. Nabobova i russkaja literatura XIX v.: genetičeskije svjazi, tipologičeskije paralleli i oppozicii. Moskva 2002.
•	V.V. Nabokov. Bibliografičeskij ukazatel´. Rossijskaja akademija nauk. Nabokovskij fond. M. 2001. s. 188.
•	Opera Slavica. X. 2000 2. s. 64, Opera Slavica. X. 2000 1. s. 63-64 
•	Przegląd rusycystyczny, 1998, 2, s. 180-183 
•	Pro et contra. Sankt Peterburg 1997. s. 953